Ei!
Katso!
Ottakaa hänet kiinni!
- Ala tulla. - En.
Etsi hänet. Suojele häntä. Tämä on matkani.
Ja se johtaa eri reittiä.
Mene!
En näe mitään.
Huoranpenikka ei ole täällä.
Tämä pakottaa hänet ulos.
Ei.
Oletko jo saanut kostaa tarpeeksi?
Kerro, missä seuraava kylä on.
Ottakaa hänet!
Hän palasi, ja muutti asioita, joihin en pystynyt.
Jos et ole tarpeeksi vahva tappaaksesi karhua, -
käytä karhujen vahvuutta tappaaksesi ne.
Kulje polkuani...
Niin minä kuljen sinun.
Ala kertoa!
Repikää hänet palasiksi!
Kertoisitko nyt missä kyläläiset ovat?
Vuosia sitten, laiva saapui tänne.
Mukana oli poika, -
mahtavan viikinkisoturin poika.
Tunsin isäsi.
Missä he ovat?
Odota!
Vien sinut sinne. Olen tienraivaajasi, -
jos annat hänen elää.
Tiesin, että osaisit puhua kuin ihminen.
Gunnar! Silmä silmästä.
Minä päätän kuka kuolee.
Muistan lohikäärmeheimon kodin, loputtoman talven.
He tuntevat lumen ja jään paremmin kuin kukaan muu.
Mutta he eivät tiedä mitään keväästämme.
Minne he ovat menneet?
Odottakaa!
Vuorten ylitse.
Tiedän minne he menivät.
Johda meidät sinne.
Täällä!
Mennään.
He löytävät muut. Mitä oikein teet?
Sen, mitä isäsi opetti.
Nouse ylös, senkin kömpelö lutka!
Menemme länteen.
Se vie meidät kauemmaksi rannikolta.
Pidätkö minua tyhmänä, poika?
Kerroin totuuden.
Tuokaa lutka.
Täällä!
Liikkeelle!
Meidän pitäisi kiertää jää.
- Hän yrittää hidastaa meitä. - En.
On turvallisempaa kiertää järvi.
Emme ole pelkureita!
Sinusta on tullut tienraivaaja lohikäärmeheimolle. Hyvä.
Olen kuolemassa.
Älä minulle sitä harmittele.
Joka tapauksessa, et voi kuolla vielä.
Sinua ei olla viimeistelty.
- Tämä on seuraavaa tienraivaajaa varten. - Ketä?
Tiedät jo.
Nostakaa hänet ylös!
- Antakaa hänen kuolla. - Oli sinun ideasi mennä jään yli, -
ja tarvitsemme häntä vielä.
Tuliko kylmä, paskiainen?
Kierrämme järven.
Kadonnut metsästysjoukkio.
Sidotaan itsemme toisiimme.
Polku on liian vaarallinen.
Sitten sinä näytät tietä.
Köyttäytykää toisiinne.
Hän pysyy minuun köytettynä.
Hän johdattaa meitä harhaan.
- Haluan, että lyöt minua. - Mitä?
Lyö minua.
Lyö minua!
Riittää, lutka!
Olet viikingin poika. Näytä se!
Näytä se!
Tässä!
Tule luokseni.
Kuuntele minua!
- Mene! - En! En aio jättää sinua.
Mene! Luota minuun!
Mene!
Valitsit raakalaiset omankaltaistesi sijasta.
Kuole, itkevä poika, -
koska et muista, kuka olet!
Tiedän kuka olen!
Tee se. Anna minulle kuolema miekasta.
Olen viimeinen heimolaisesi tällä kirotulla maalla.
Et ole heimoani.
He ovat mennyttä.
Ennustuksen henki -
on täyttynyt.
Niin kuin isäni ennen minua, minusta tuli tienraivaaja aamunkoiton väelle.
Hän katsoo yli rannikon. Aina yli rannikon.
Etsien merkkejä lohikäärmemiehistä. Pitääkseen vihansudet poissa rannoiltamme.
Hän löysi tiensä. Kaksi ihmistä. Hän ei ollut kumpikaan.
Kuitenkin hän oli molemmat.
Hän muutti elämäni, -
ja väkemme tulevaisuuden.